KOM TILLBAKA I KVÄLL JAG HÅLLER JÄGARNA BORTA
-Så sexigt. -Är det för mycket?
Inte för mig.
Vill du verkligen äta på Ampersand? Det är rätt dyrt.
Jo, det vill jag.
-Vad är det? -Inget.
-Nej, det är pinsamt. -Kom igen. Det är ju jag.
Jag tänker inte berätta om första gången.
-Om du berättar gör jag också det. -Du lär tycka att det är dumt.
Det är ju alltid första gången.
Okej då. Första gången var med min bror.
-Din bror Freddy? Menar du allvar? -Ja. Och du, då?
-Med mamma. -Det måste ha varit bättre.
-Hon förklarade säkert för dig. -Ja, men ändå.
-Så du menar att din bror inte... -Nej.
Han låtsades att nåt var fel med mig.
När det hände kändes det som en blodvallning.
Jag svettades och trodde att jag skulle dö.
Det är inte sant. Visste du inte att du wogade?
Inte förrän jag började yla, då höll han upp en spegel.
-Han kunde inte sluta skratta. -Så hemskt.
-Fast sen bet jag honom i fotleden. -Den bilden kommer jag att vårda.
-Ska vi ta en till? -För 170 dollar flaskan?
Bara om vi har nåt att fira.
-Har vi det? -Nej då, vi har bara en utekväll.
Bilen har stannat. Jag går fram till den.
Jag hittade stjärnhjulet i Triberg.
Det måste passa till både dags- och veckomekaniken.
För att inte tala om fjädern till gonggongen.
-Jag är mätt, jag går och byter om. -Jag vill visa klockan först.
Det går snabbt.
-Så fin. -Du måste se mekaniken.
Lyssna noga på gökens ton.
Jag är redo.
Vill du gifta dig med mig? Vill du gifta dig med mig?
Vill du det?
Det är för mycket. Det är överdrivet.
Nej. Jag menar ja. Jag säger ja.
-Ja? Det beror inte på klockan? -Nej.
Då antar jag-
-att du ska ta på den här.
En värdig motståndare.
-Visst är det roligt att deklarera? -Ofantligt.
Vi har inte hört av din mamma sen mejlet från Visnja Gora.
Hon skriver när hon kan. Försöker du undvika deklarationen?
Lite grann. Men jag funderar på-
-om jag kanske borde kontakta henne.
Ett ögonblick.
Hej, Hank.
Det är inte bra. Var då?
Vi träffas på stationen.
-Vad är det? -En trafikpolis har mördats.
Vi måste åka dit.
Du får mejla min mamma om du vill.
-Men hon svarar kanske inte. -Okej. Var försiktig.
-Var vill du göra det? -Här.
-Här hemma? -I Portland, menar jag.
-I kyrkan? -Jag vill nog vara utomhus.
-Vad tycker du? -Det låter bra.
-När? -Jag funderar på våren.
-Tänk att vi har det här samtalet. -Jag vet.
Och att jag bär den här.
-Det är ingen dröm. -Jo, för mig.
För mig med.
Så vi bjuder familj och vänner.
-Inga fiender. -Nej, inga fiender.
-Vi måste bjuda Nick. -Självklart. Och Juliette.
Problemet är att våra wesen-vänner nog inte gillar tanken...
-...att umgås med en grimm. -Vi drar till Las Vegas.
Nej, det är vårt bröllop. Alla får acceptera varandra.
Och mina föräldrar skulle mörda mig om de missade det.
På tal om det...
När får jag träffa dem? Det här är väl rätt tillfälle?
Ja... Vi borde ta itu med det.
Snart.
I dag?
-Hej, Ross. -Tack för att ni kom så snabbt.
Vi gör allt vi kan. Det här är illa.
Konstapel Aguilar, fru och två barn. Tolv år inom polisen.
Han följde en fortkörare i går kl. 21.35.
-Filmade han det? -Ja, ni ska få en kopia.
-Vet ni vilken typ av bil det var? -En vit muskelbil.
Aguilar kom nog i fatt. Han var tuff, så det här är otroligt.
Han hann inte ens avlossa vapnet. Förhoppningsvis ger videon nåt.
-Ser ut som en bruten nacke. -När rättsläkaren kommer vet vi mer.
På den gamla, goda tiden tog man skalpen som vedergällning.
-Eller bevis på sin stridslystnad. -Vi vill inte återgå till de tiderna.
Jag måste sluta skjuta upp det.
Nu har jag åtminstone försökt. - Hej, pappa. Det är jag.
-Monroe, är det du? -Ja. Hur är det med dig, pappa?
-Okej. Och du? -Jag mår bra.
Alice, det är vår son! - Du är väl inte skadad?
-Du är väl inte skadad? -Jag mår bra, mamma.
-Jag ville bara höra hur det är. -Bra.
-Förutom min rygg. -Han tränar inte.
Jo då, det är därför ryggen gör ont.
Monroe tränar pilates och han har inte ont i ryggen. - Eller hur?
Nej. Lyssna, jag har nåt att berätta. Jag har väl berättat om min flickvän?
-Har du en flickvän? Sen när då? -Det har jag ju berättat.
-Nej. -Hon heter Rose.
Hon heter Rosalee. Och hon är underbar.
-Hur länge har det pågått? -Över ett år.
Som sagt, hon är underbar, vacker och...
-Är hon gravid? -Snälla Bart!
-Du måste väl inte gifta dig? -Nej, men jag vill det.
Jag har friat och hon sa ja. Och jag ville berätta det till er.
-Så underbart! - Eller hur, Bart? -Jag blir förvånad.
-Jag trodde du skulle förbli ogift. -Varför det?
-Eftersom du är perfektionist. -Jag ville bara träffa den rätta.
-När får vi träffa henne? -Nån gång före bröllopet.
-Vi tänkte till våren... -Var inte dum. Planeringen tar tid.
-När kommer du hit med henne? -Tja, vi har ju våra jobb.
Har hon ett jobb? Så bra. Hur mycket tjänar hon?
Jag måste sluta.
Det var roligt att prata med er. Ni får träffa henne snart.
Jag kan inte vänta. Så spännande! Säg till om vi kan göra nåt.
Grattis. Hon är säkert jättetrevlig. Hur gammal är hon?
Jag måste sluta. Jag älskar er.
Då var det ur världen.
Aguilar jagade en fortkörare på motorvägen-
-tills den körde av på en tillfartsväg.
Aguilar kom i fatt cirka två minuter senare.
Vi har fått ny information. Två andra har blivit skalperade.
En gränsvakt i San Diego och en kommendör i San Rafael.
Den misstänkte kommer från Mexiko och är på väg hit.
En seriemördare som mördar män i uniformer.
Skalpen tar han förmodligen som souvenir.
Bilen är en Dodge Challenger från 2011.
Inga nummerplåtar, men den står ut.
Håll utkik efter den, men närma er inte utan förstärkning.
Förstått? Var försiktiga.
ÖSTERRIKE
-Adalind? -Sebastian?
-Bra att du är tidig. -Varför det?
Danilov är med honom.
-Borde jag veta vem det här? -Ja. Han är Verrats ledare.
Vakta din tunga.
Varför berättar du det här?
Vi måste vara försiktiga nu.
Din vän Breslau verkade inte kunna behärska sig.
-Inte de heller. -Vet vi vem som gjorde det?
De här tre var inblandade.
Meisner, Frenay och Tavitian.
De träffades utanför Bratislava. Där mördade de Breslau.
Motståndarna har organiserat sig. Det är oroväckande.
Det var nog därför Sean Renard var här.
Så irriterande att du inte dödade honom.
Det tar jag fullt ansvar för.
Det behöver du inte, Gregor.
Jag har redan gett dig skulden. - Kom in!
Adalind Schade är här.
Låt henne komma in.
-Ska jag städa undan nåt? -Inte nu.
-Gregor Danilov. - Fräulein Schade. -Det är mig ett nöje.
-Nöjet är ömsesidigt. -Ni är en skön syn.
Du ska få titta på några foton och se om du känner igen nån.
Har det nåt att göra med Erics död?
Ta din tid.
-Nej, jag känner inte igen honom. -Och han här?
Han här, då?
-Han verkar bekant. -Meisner, från Berlin.
-Har du träffat honom? -Nej. Det hade jag kommit ihåg.
Vi tror att de samarbetar med en vän till dig. Sean Renard.
Så kan det vara. Sean var nyss i Wien, tror jag.
Jag hittade en lapp från honom på mitt rum.
Träffade du honom?
Får jag veta vad det stod på lappen?
Givetvis.
KAMEROR I RUMMET VI MÅSTE PRATA
Sean tror att han vet vem som mördade min mamma.
-Är hon mördad? Så tragiskt. -Ja, det känns fortfarande tungt.
-Har nån här i Wien mördat henne? -Nej, i Portland.
-Enligt Sean av grimm. -Han dyker alltid upp.
Vi kom inte så bra överens.
Då var vi nog färdiga här. Tack för att du kom.
-Vad tror du? -Hon erkände att hon fick en lapp.
Han vet att han är i fara här, varför tar han en sån risk?
Vet han att hon är gravid?
Och i så fall vet han att Eric är pappan?
Om det nu är så. Adalind var i Portland förra året.
Jag har hört att Renard-
-var tillsammans med både Fräulein Schade och hennes mamma.
Det är faktiskt ganska imponerande.
Det skulle sätta käppar i hjulet om Sean är pappan.
Barnet är av kunglig härkomst hur som helst.
Det var kanske bra ändå att du inte dödade Sean.
Kanske borde vi ta reda på vem som är pappan.
Snarast möjligt.
Låt det dra i en kvart, före och efter varje måltid i sju dagar.
Tack för att du handlar här.
-Jag väntade inte dig redan. -Jag har goda nyheter.
Jag ville bara berätta att jag har berättat till mina föräldrar.
-Hur gick det? -Rätt bra. De blev glada.
Pappa ville veta hur gammal du är och vad du tjänar.
-Är det sant? -Pappa är rätt gammaldags.
Och rättfram. Man älskar eller skräms av honom.
-Och när får jag träffa dem? -Det är ingen brådska.
Och därmed menar jag - ju senare desto bättre.
-God morgon. -Hej, gubben. Det är mamma.
Vi är så glada att vi kommer i morgon.
Vi är där vid halv sex. Du behöver inte hämta oss.
Ställ gästrummet i ordning, vi stannar hela helgen.
Det ska bli så roligt att träffa din fästmö. Jag måste sluta. Vi ses.
Mina föräldrar vill träffa dig i morgon.
Oj då. Det är väl bra?
-De ska bo här. -Hos oss?
I Nicks rum. De sover alltid där.
Då har vi mycket att göra. De vet väl att vi bor tillsammans?
WIEN
Det är jag. Kan du prata?
-Ja. Var är du? -I Wien.
Danilov har varit hos Viktor.
När Adalind kom såg jag foton på Frenay, Tavitian och Meisner.
Var du där när de frågade ut henne?
-Nej. -Hur länge stannade hon?
Några minuter bara.
Viktor kanske förbereder för att slå till mot Adalind.
Vi måste hinna före.
Säg till Meisner, han vet vad han ska göra.
Kan jag hjälpa dig?
Du gör ett stort misstag.
Ställ dig upp och dra innan du blir ordentligt skadad.
En värdig motståndare.
-Jag har glömt nåt. -Vi har gjort allt på listan.
Det kanske inte stod på listan. Förlåt, jag är uppstressad.
Det är man när man ska träffa föräldrarna för första gången.
-Jag har magont. Gillar de bratwurst? -De älskar bratwurst.
Pappa kan äta den rå. På golvet.
Det går för fort, jag önskar att vi hade mer tid.
-Ska jag säga svärmor och svärfar? -Nej, Bart och Alice duger bra.
Inte alltför formellt, alltså. Är de traditionella av sig?
Traditionella? Ja, i vissa avseenden.
Vad har du berättat om mig?
Vad du heter och...
-Oj då. Både för- och efternamn? -Du...
Jag sa att du är underbar och vacker. Och att jag älskar dig.
Men jag har inte berättat hela din livshistoria.
Lika bra det med tanke på mitt förflutna.
Deras förflutna är inte fläckfritt.
Hoppades de inte på en trevlig blutbaden-tjej?
Om jag är lycklig är de också det.
Men de är gammaldags. Vad tycker de om samboskap?
De är faktiskt inte neandertalare.
Även om min gammelmorbror Wilhelm hade en enorm panna.
Skaka kuddarna. De kanske tror att jag utnyttjar dig.
Singelkvinnan som flyttade in. De kan tro att jag har förlett dig.
Det kommer de aldrig att tro, älskling.
Det var det jag hade glömt.
-Juliette? -I köket.
Men inte längre. Din mamma mejlade från Korfu-
-i Grekland. Men hon är inte där längre.
Hur vet du det?
Hon är på väg norrut. Vad tror du?
-Du verkar ha klarat dig bra. -Nej, det finns mer.
"Juliette, skönt att du mår bättre. Säg till N..."
-Hon menar mig. -Jag förstod det.
"...att pengarna är i säkert förvar."
Det är väl mynten som du har berättat om?
Då kom hon aldrig till Zakynthos. Men hon har gömt dem nånstans.
"Det är för varmt här."
-Nån är henne på spåren. -Hon har många fiender.
"Åker norrut för att hitta L."
-Vem är L? -Förmodligen Lauffer.
Motståndsrörelsen som kämpar mot adeln.
-Hur många är de? -Ärligt talat har jag ingen aning.
"Säkrare för N att gå via dig."
"Svara inte på detta mejl, jag befinner mig på en osäker plats. M."
-Det här är nog ingen bra idé. -Men det kan ju skydda er båda.
-Men du blir insyltad. -Det är jag redan. Nu vet jag mer.
Du måste vara väldigt försiktig.
Jag vet det.
Han hittades för några timmar sen. Det finns inga kameror här.
Pengarna är kvar. Han hette Lee Mull.
Från ett specialförband, så den skyldige är duktig.
-På ett dåligt sätt. -Ännu en skalperad man i uniform.
-Han har auktoritetsproblem. -Och hårproblem.
-Nu vet vi att han är i Portland. -Vi måste hitta bilen.
-Inga fingeravtryck. -Inget blod.
-Inga vittnen. -Vi har bara bilen.
-Och män i uniform. -Nyheter från trafikpolisen.
I Mexiko har två liknande mord rapporterats på tio dagar.
Offren skalperades. En officer och en polis.
Det står en Dodge Challenger från 2011 vid Stark i Southwest.
Säg att de ska vänta på förstärkning.
Skicka ut fler enheter. Ta den som sätter sig i bilen.
WIEN
Jag vet inte vad du sysslar med, men det stinker på lång väg.
Hör du mig? Man får inte laga mat här.
Sluta omedelbart och öppna dörren innan jag...
Du, jag vill inte ha mer problem.
Men de andra gästerna klagar.
-Jag ska prata med dem. -Nej då.
Avsluta det du håller på med och öppna ett fönster.
För att vädra ut lite.
Har du bil?
-Var är den? -Halvvägs ner till höger.
Ingen har närmat sig bilen.
Det kanske är han. Försiktigt, skräm inte bort honom.
Jag tar andra sidan.
Vad har hänt?
Han slog mig. Den galna jäveln i rum 312.
-Han stal min bil. -Det kan vara gärningsmannen.
-Kalla hit ambulans. -Ta reda på vilken bil han kör.
Vi måste kolla upp rummet.
Säkert.
-Kolla här. -Jösses, det luktar som ruttna ägg.
Svavelsyra. Man använder det för att garva hudar.
-Skalper, menar du. -Det måste undersökas omedelbart.
Ditt barn är väldigt aktivt. Då dröjer det inte länge.
-Men det har bara gått sex månader. -Den här babyn har en egen agenda.
-Och jag då? -Du måste gå under jorden.
-Nu direkt? -Du måste tillbaka till hotellet.
Prins Viktor får inte bli misstänksam.
-Borde jag inte åka till ett sjukhus? -Inte för den här förlossningen.
-Varför gör det så ont? -Eftersom barnet snart är hos oss.
Och då blir du en hexenbiest igen. Tugga på den här.
Då lugnar det ner sig.
-Vill du höra om bilen? -Ja.
Den är registrerad på en kapten Emilio Cervantes.
Han rapporterades saknad i Calexico-
-inte långt ifrån där första offret hittades.
-Så inget namn på gärningsmannen? -Bilägaren...
...är förmodligen också mördad. Vad har du?
Labbresultaten på håren från hotellrummet och bilen.
Från våra 2 offer. Och titta, 27 andra okända prover.
27 stycken?
-Börjar vi tro på en wesen? -Nu gör jag det.
Originalet var på latin. Sen översattes det till tyska.
Därefter till italienska, spanska och arabiska.
-Ingen aning. -Polska eller tjeckiska.
Norska kanske? Jag vet bara att det inte är engelska.
Engelska, tack och lov. Kolla så många namn de har.
-Wildesheer, wuotis heer... -Hör här.
"Wildesheer kastar sig oförskräckt in i striden."
"Som galna hundar, insmorda med blod."
"De slåss som i trans och skalperar fienden."
"Av skalperna gör de mantlar av hår"-
-"som ska ge styrkan hos krigaren de har besegrat."
-Därför är det uniformerade män. -Så han gör en mantel av håret?
"Dessa wesens var så skrämmande att de blev kända som"-
-"berserkers."
-Som bärsärkar. -Det här känns inte bra.
Tur att vi inte bär uniform.
Om han är ute efter krigare måste du stå högst upp på listan.
Gott. Eller jag tror det i alla fall. Om du ändå kunde provsmaka.
Om du gillar det är det säkert bra. Kom och titta.
Ett familjevapen?
Jag fick det av mina farföräldrar.
-Det är 200 år. -Det är jättefint.
Och till vinet...
-Så speciell. Och lite läskig. -Vi tar lite vin.
Det är 45 minuter kvar tills de...
-Det kan inte vara de. -Det är nog Nick.
-En grimm med dina föräldrar? -Jag säger att vi är upptagna.
-Det är vi ju. -Precis.
-Överraskning! -Planet landade tidigare.
-Det brukar aldrig hända. -Och vi hade bara handbagage.
-Jag är så glad att se dig. -Ja, kul att se er.
Kul att se dig, min son.
-Är Rosalee redan här? -Ja, vi ordnar det sista i köket.
-Jag kan inte vänta längre. -Nej, det ser ut som ett slagfält.
Slå er ner i vardagsrummet så säger jag att ni är här.
-Okej. - Blommor! -Hon kan åtminstone laga mat.
-Vad ville Nick? -Det var inte Nick. De är här.
-Dina föräldrar? -Slappna av, det går bra.
-Men se så jag ser ut. -Du är vacker.
Jag ska bara ta bort det där. Och det där.
-Fint intryck jag kommer att göra. -Det kommer att gå bra.
Du är vacker och underbar. Du kommer att ta dem med storm.
Hör du? Hans Gilbert-klocka går oregelbundet.
Låt bli hans klockor.
Jag tror att det finns en kvinna i det här huset.
Det här är min fästmö Rosalee. - Mina föräldrar Bart och Alice.
-Rosalee, så trevligt att träffas. -Tyvärr har jag inte fixat till mig.
Struntprat. Du är lika vacker som han sa.
Nu är det min tur.
En fuchsbau?! Vad fan är det som pågår?
Är du galen? Hon är ju en fuchsbau.
-Har du inte berättat? -Jag tänkte, men jag hann inte.
-Det verkade inte viktigt. - Är det? -Det är lite oroväckande.
-Det kan inte fungera. -Vad pratar du om? Det fungerar.
Var inte dum. Du kan ligga med...
För att jag är en fuchsbau och han en blutbaden?
Ni måste väl ändå förstå problemet?
Det gör de visst inte.
-Vänta bara tills de bor tillsammans. -Det gör vi.
-Har du inte berättat det heller? -Det angår inte dem.
-Hur kan du säga så? -Det ska jag berätta.
De bryter mot en naturlag, men de bryr sig inte om det.
-Vad händer när ni får barn? -Jag tar inte det här. Nu går jag.
Bra idé.
-Vad har ni gjort? -Det är skandalöst.
-Mitt eget kött och blod. -Jag är mållös.
-Du får inte gå. -Jo då.
-Jag bryr mig inte om vad de tycker. -Det är inte problemet.
Du måste lösa det här med dina föräldrar.
Jag behöver tid.
-Vad är det med er? -Vad är det med dig?
-Det här är fel! -Du borde ha berättat.
Jag trodde att det var oviktigt.
-Såna relationer splittrar familjer. -Se vad den redan har gjort.
-Nej, Bart. -Rosalee och jag älskar varandra.
Vi ska gifta oss, oavsett vad ni säger eller gör.
-Det här börjar gå för långt. -Lyssna på oss.
Om du rör mig igen kommer jag...
Hon är tillbaka. Ni håller tyst om ni inte vill be om ursäkt.
Jag tänker inte be om ursäkt.
-Rosalee? Åh, Nick. Skit också. -Hon körde precis i väg. Är allt bra?
-Vem är det? -Rosalee åkte, det bör ni också göra.
-Då kommer vi aldrig tillbaka. -Det gör mig inget.
Då är vi klara här. Han måste komma ihåg vem han är.
-En grimm! -Nej!
FORTSÄTTNING FÖLJER...
Översättning: Cecilia Lindmark BTI Studios